www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Detta har hänt...
Här står vad du gjorde i juni 1944.
Jag var ute i kriget, som du.
Om vi jämför krigsförbrytelser är dina mycket värre.
Otroligt.
Vet du vad det är?
Antimateria.
- Här är mitt visitkort. - Tack, dr Wilkes.
Jag vill tacka ordentligt för att du räddade mitt liv.
Vad sägs om middag och dans?
Ge hit den.
Han är en bra man som hamnat i trubbel på grund av mig.
Han förtjänar bättre.
Han är smittad av antimaterian. Han är förvirrad.
- Han tänkte skjuta dig. - Ja!
Skulle jag bara se på?
Du sa att du kom hit för att du ville börja om på nytt,
men det är inte hela sanningen.
Jag tror att du är kär i Peggy.
Vernon pajade bilen. Han lurar Thompson i en fälla.
- Han vet om vår plan. - Vad för plan?
Att göra om gammakanonen till en bomb.
När detonerar den?
Den är fjärrstyrd.
Thompson kommer detonera den.
Jag visste att Jack var lurig.
- Han tänker döda allihop. - Inklusive dr Wilkes.
Jag tänker hämta Wilkes.
Om bomben detonerar dör du med.
Vi har inte tid.
Peggy, vad gör du?
Tar dig härifrån.
Jason, öppna!
Jag vill få ett slut på det här. Gå.
Laga fjärrutlösaren.
De lurade dig med, din subba!
Nej, dr Wilkes! Du får inte...
FÖR 60 SEKUNDER SEN...
Laga den.
Nej!
Klart.
Lägg ner den.
Tänker du skjuta mig, Carter?
Lyssna på henne, Jack.
Du skulle inte.
Du kan inte.
Det är inte din stil.
Det brukade kanske stämma.
Inte längre.
Lägg ner fjärrutlösaren, Jack.
Ledsen, Carter.
Jag är tvungen.
Det var inte jag.
Den detonerade inte.
Se upp. Det finns antimateria på golvet.
En del här med.
Vad som än exploderade var det inte gammakanonen.
Den verkar välbehållen.
Någon skymt av Vernon?
Kan vara varsomhelst i den här röran.
Det finns mer antimateria här.
Den måste ha kommit från Wilkes.
Jason!
Peggy, det är farligt.
Du verkar ha klarat dig. Hur mår du?
Svag.
Öm.
Antimaterian är borta.
Jag kunde inte hålla den inne längre.
Det verkar som du gjort dig av med den.
Kan du röra på dig?
Peggy.
Något händer.
Vad är det?
MANFREDI SOPANLÄGGNING
DET HAR GÅTT DAGAR UTAN AVBROTT FÖR OLYCKA
Vi har ett problem.
Så där.
Nu är allt på sin rätta plats.
Strunta i det.
Det kommer inte stoppa henne.
Vi måste härifrån.
Fort!
Var tusan är bilen?
Var tusan är Samberly?
Det är 10 000-kronorsfrågan.
Ledsen, Sousa, men nästa gång jag ser honom kommer jag döda honom.
Välj en riktning och spring.
Spring om ni vill,
men vad tjänar det till?
Jag vet vart ni är på väg.
Det är bara en tidsfråga tills jag hittar er.
Trodde ni verkligen att jag...
Jarvis, du har kört på en kvinna med min bil.
Jag vet, sir.
Hon är tvåfaldigt Oscarsnominerad.
Miss Frost är tålig. Hon klarar sig, tro mig.
Förlåt. Jag fick vända om.
In i bilarna, allihop. Fort.
Kom igen.
Du vet var cellerna är, agent Harper.
Vega snackar som fan och anger alla Vernons polare.
Hur mycket stryk har han fått?
Jag har inte rört honom.
Jag antar att mitt rykte föregår mig.
Det var iskallt.
Dödlig kyla.
Det var mörkt.
Nattsvart mörker.
Jag är besviken, doc.
En spricka öppnas i skyn och den innehåller bara tomhet?
Det var mer än tomhet.
Det var antimateria som slukade allt.
Och den kommer läcka in i vår värld
om Whitney Frost får som hon vill.
Vad menar du?
Den är som ett virus.
Cancer.
Whitney och jag var smittbärarna.
Den har slukat allt på andra sidan.
Nu letar den efter en ny värd.
Vad är diagnosen, Howard?
Du är lite anemisk, dr Wilkes.
Förutom det är du fri från antimaterian.
Grattis.
Det verkar som du är dig själv igen.
Tack, mr Jarvis.
Men jag vet inte om jag någonsin blir mig själv igen.
Sakerna jag gjorde...
Jag mordhotade dig, Peggy.
Var inte så hård mot dig själv, dr Wilkes.
Peggy blir mordhotad hela tiden.
Det är sant.
Det kanske är du som är problemet.
Så vackert.
Hej, min ängel.
Det börjar likna något. Snyggt.
Jag behöver mer papper.
Visst.
Vill du inte äta en bit först?
Nej.
Jag måste bli klar.
Och vad sysslar du med idag?
Jag ska öppna en ny port.
Den här gången ska den förbli öppen.
Det verkar som ett trevligt bestyr.
Vad sägs om att vi äter en bit...
Rör mig inte när jag jobbar.
Jag vet inte vad jag ska göra, mormor.
När jag fick tillbaka Whitney
var det som om molnen sprack upp.
Och jag hade en egen solstråle
som lyste på mig.
Och nu
är det en sopstråle.
Du är visst ledsen, pojken min.
Det är då du blir poetisk.
Jag vet inte vad jag ska ta mig till. Det hon sa...
Hon sa vad du lät henne säga.
Om jag vore du skulle jag skurit av hennes tunga.
Det var inte hon.
Det är inte samma tjej jag föll för.
Något styr henne.
Joseph, älskar du henne?
Med hela mitt hjärta.
Då måste du sluta en pakt med djävulen.
Tack för att jag får bo hos er.
Inga problem, doktorn.
Jarvis!
Hämta senap!
Får jag fråga en sak?
Visst.
Finns det ett porträtt av dig i varje sovrum?
Det är en samling.
Alla är olika.
Va?
Konst gör ett hus hemtrevligt.
Jag hoppas du är utvilad, Jason.
Howard behöver hjälp att bygga en ny gammakanon.
Jag har tänkt på det, och jag vill inte verka negativ men...
Nej.
Säg att vi lyckas.
Vi använder gammakanonen för att skilja Whitney Frost från antimaterian.
Sen då?
Antimaterian finns fortfarande kvar.
Han har en poäng, Peg.
Kan du inte bygga en ny förvaringsenhet?
Vi kan samla in lite antimateria
och studera den i Starks labb.
Det är den fånigaste idén jag någonsin hört.
Jag försöker bara hjälpa.
Dig själv. Förvara antimaterian så att du kan tjäna pengar på den.
- Det där sved. - Du överlever.
Okej.
Hursomhelst har vi större problem.
Vi har slut på senap.
Jarvis, odlar du frön därinne?
Det här är mr Joseph Manfredi från Yonkers Manfredis.
Om någon drar pistol så skickar jag honom till himmelriket.
Ta det lugnt.
Lugnt.
Låt honom ställa ner senapen.
Lyssna noga, Manfredi.
Du kan inte kliva in i en mans hus och ta hans butler som gisslan.
Jaså? Tja, du kan inte stjäla mina kallingar.
Jag säger som jag sa då,
man har inte på sig underkläder i bastun.
Kom hit, din snygge djävul.
Kom hit, din vackra knäppgök.
Känner ni Joe Manfredi?
- Ja, det gör vi. - Ja.
Han kidnappade mig.
Han band fast mig så Whitney Frost kunde tortera mig
och ta antimaterian ifrån mig.
Det var fel.
Ledsen för det.
Det är därför jag är här.
Jag tror att vi har något gemensamt.
Vi är oroliga för Whitney.
Hon är inte sig själv.
Vanligtvis är Whitney en omtänksam, kärleksfull person.
Vem försöker du lura, Joey?
Du har alltid gillat knäppa tjejer.
Jenny Boccabella.
Hon försökte kasta dig från bron på 59th Street.
Det var en speciell situation.
Visst.
Mr Manfredi, hur tror du att vi kan hjälpa dig?
Rädda henne.
Rädda henne?
Hon skulle döda oss om hon kunde.
Det är inte Whitneys fel. Det är det som finns inuti henne.
Du vet, doc. Du upplevde samma sak.
Det förändrar en.
Whitney är inte oskyldig.
Hon är en brottsling som styrs av sin makthunger.
Visst, men det här är annorlunda.
Hon har låst in sig på sitt rum.
Hon varken äter eller sover.
Hon skriver på väggarna.
Vad skriver hon?
Jag vet inte. Formler.
Hon mumlar för sig själv om att öppna sprickan igen.
Det går inte.
Det sista av Roxxon-uranet
gick åt när hon detonerade det i öknen.
Om hon inte listat ut hur man gör det utan kärnkraft.
Underskatta inte hennes intelligens.
Jag vill inte förlora henne igen.
Ni måste stoppa henne.
Nej. Vi ska hinna före henne.
Vad menar du?
Om vi ska få ett slut på det här
måst vi öppna sprickan, få ut antimaterian ur Whitney
och skicka tillbaka den dit den kom ifrån.
Det är inte så enkelt.
Vi vet inte hur sprickan fungerar.
Vi upptäckte den av en slump.
Ni är så gulliga.
Ni pluggar säkert till era slutprov och allt.
Vad snackar du om?
Lösningen är mitt framför näsan på er.
Hur lyckas de mest framgångsrika vetenskapsmännen?
Av din livsstil att döma
dricker de stora mängder alkohol och umgås med slampiga kvinnor.
Bra gissat, men fel svar.
De ser till att smartare typer gör forskningen
och sen stjäl de resultaten.
Kan vi inte ta det från henne och få det överstökat?
Det går inte.
Hon lämnar aldrig rummet.
Då får du se till att hon gör det.
Älskling?
Whitney.
Lämna mig ifred.
Du vet att jag bara stör dig om det är viktigt.
Inget är viktigare än det här.
Inte ens jag?
Det sa jag inte.
Du vet att jag försökt hjälpa dig på alla vis.
Nu behöver jag din hjälp.
Vad vill du?
Jag försöker få en av mina killar att snacka,
men han är inte rädd för mig.
Men om du var där...
Ber du mig att vara din gorilla?
Den vackraste gorillan i världen.
Jag ska bara lösa den här ekvationen.
Jag hjälper dig.
Tack, gullet.
Jag fattar inte, chefen.
Det kvittar. Spela bara med, okej?
Jag gottgör dig sen.
Sätt dig.
Jag tänker ställa en fråga
och jag vill ha ett ärligt svar.
Visst.
Hur länge har du jobbat för Lilla Tommy Fontana?
Jag jobbar för dig, inte för Tommy.
Jag bad dig svara ärligt, Hank.
Hur länge?
Jag sa ju det.
Jag jobbar inte för Tommy.
Okej, ställ dig upp!
Upp med dig!
Våga inte ljuga för mig, Hank!
Jag är förvirrad.
Jag med.
Jag trodde vi var vänner
och nu hänger du med Tommys gäng?
Säg vad du vill att jag ska säga.
Nej, du ska berätta för mig.
Vi kan göra det här på det enkla sättet
eller så kan vi göra det besvärligt.
Eller hur, sötnos?
Ja, älskling.
Hon är galen på riktigt.
Hon är ett geni.
Kan du tolka det?
Jag kan inte prata storhetsvansinne-språket.
Som tur är gör Howard Stark det.
Skynda. Jag tror inte mr Manfredi kan lura henne länge till.
Här borta.
Vad gör du?
Jag trodde du ville ha en souvenir från ditt Kalifornien-besök.
Det blev inte precis som jag tänkt mig.
Fullt av överraskningar.
Men jag är glad att vi fick jobba ihop igen.
Upp med dig, din köttfärslimpa.
Sluta falla ur stolen!
Jag svär på min mammas grav
att jag inte jobbar för Tommy.
Du har alltid hatat din mamma, Hank.
Än sen?
Du verkar ha det under kontroll, Joe.
Jag tänker fortsätta arbeta.
Vänta. Ett par minuter till.
Nej. Det här är slöseri med tid.
Kan du inte göra den där grejen?
Bara lite, för att skrämma honom.
Sen kan du gå.
Okej då.
Tro mig, det är sant!
Nu ska du få se, Hank.
Nej, sluta! Jag berättar.
De sökte upp mig.
De hotade min familj!
- Vilka? - FBI.
Jag var tvungen att samarbeta.
Jag är ledsen, Joe.
Jag är hemskt ledsen.
Det räcker visst så.
Vad sa du?
Vad sa du, Hank?
- Nu måste jag döda dig. - Nej!
Whitney, vänta.
Sätt dig.
Det var allihop. Kom.
Whitney, kom tillbaka. Stanna!
Fönstret.
Skynda, Daniel.
Ett ögonblick.
Det där borde sakta ner henne lite.
Vänta.
Inga fler avbrott.
Jag håller med dr Samberly.
- Det är förfärligt. - Tack, sir.
Har de luskat ut vad Whitney uppfunnit?
Räck upp handen. Vem har uppfunnit en svävarbil?
Ingen? Jag vinner.
- Den fungerade inte ens. - Jo, på andra försöket.
Som vi misstänkte är det en maskin
som skapar en spricka mellan vår värld och antimateriadimensionen.
Nu pratar de om vad den ska heta.
Har ni inget bättre för er?
Guds hand.
Toppennamn. Eller hur, Jarvis?
Urbota fånigt, sir.
Vem bad om din åsikt?
Mina herrar, kommer den att fungera?
Den är hemskt komplex.
Hon nämner två olika fyrdimensionella rumtider.
En för vårt universum och en för antimateria-världen.
Det här är en ritning över en maskin som förbinder dem.
Om hon inte var en mordlysten dåre skulle jag vara kär.
Den kommer att fungera, men vi har en del problem att lösa.
Till exempel, hur hindrar vi att ännu mer antimateria spiller ut?
Och det är riskabelt.
Om vi inte kan styra den så blir det möjligt för Whitney Frost
att orsaka världens undergång.
Jag vill gärna skjuta upp domedagen om det går.
Det blir inte lätt.
Men jag står här med tre av världens smartaste människor.
Ni kan säkert klara av det.
Jag tror jag kan höra hur deras egon växer.
Vi skulle kunna använda gammastrålning för att förvara antimaterian.
Nej, vi vet redan att det stänger sprickan.
Högenergisk röntgenstrålning?
Jag kan bygga projektorer som skjuter röntgenstrålar mot sprickan
och håller antimaterian inne.
Det låter bra.
Vi måste hitta en avskild plats att göra det på.
Vi kan inte öppna en spricka till en annan värld mitt i city.
Inspelningsområdet vid Stark Pictures är 72 hektar.
Det blir lätt att ordna.
Jag ger bara alla ledigt.
Jag kommer på ett sätt att få dit miss Frost.
Det behövs inte. Hon kommer känna den och komma dit.
Underbart.
Den kallas för sprickgenerator.
Jag gillar det.
- Toppen. - Bra.
Vad tycks?
Snyggt jobbat
med dina vackra händer.
Sluta skämta, mr Stark.
Mr Stark är min pappa.
Kalla mig Howard.
Okej, Howard.
- Visst kan jag kalla dig Howard? - Nej.
Din parfym gör mig galen.
Det är tvål.
Jag har satt dit transformatorn. Nu då?
Vi tar spänningsregleraren.
Agent Sousa, jag går runt och ber om ursäkt,
och det känns som jag borde...
Jag behöver ingen ursäkt.
Men jag undrar en sak.
Vad?
Varför siktade du på henne och inte på mig?
Jag resonerade logiskt, chef Sousa.
Jag visste att du skulle ge dig.
För det skulle jag ha gjort.
Sen då, mr Jarvis?
En antivibrerare till generatorn.
Spänningsreglerare?
Så många som möjligt.
Hur mår Ana?
Bra.
Fast hon vill bli utskriven.
Enligt läkarna får hon komma hem om någon dag.
Vilka goda nyheter.
Vi grät ut tillsammans över det vi förlorat.
Hon är sitt vanliga glada, underbara jag.
Jag hade inte varit så stark.
Du underskattar dig själv, mr Jarvis.
Du kanske är starkast av oss alla.
Hör på, jag är ingen vetenskapsman,
men jag vill hjälpa till.
Du kan beställa mat åt oss.
Vet du vad?
Det kan jag göra.
Vad vill ni ha? Det måste finnas god hämtmat i den här stan.
Fyra mackor med leverpastej,
två med äggsallad,
och en med inlagd sill.
Ja.
Någon kommer att hämta dem. Tack.
Tack.
Vad har du lämnat här, Vernon?
RADERAT
Tack vare mr Starks kontakter på el-och vattenbolaget
är sprickgeneratorn ansluten och klar.
Röntgenapparaterna är monterade.
Jag springer mellan dem och ser till att de fungerar.
Jarvis, dr Wilkes och jag tar hand om gammakanonen.
Peggy, Jack och jag håller utkik efter Frost.
Okej. Nu kör vi.
Vänta. Säkerhetsmöte.
Vi vet från Isodynes atomtest att ögonblicket innan sprickan stängs
kommer allt inom en viss radie
att sugas in i den.
För en spricka av den här storleken
har vi räknat ut att riskzonen
är 6 meter från generatorn.
När sprickan börjar stängas
får ni inte vara på andra sidan den här linjen.
Okej. Vi är klara.
Nu får vi se.
Glömde att kompensera för vinden.
Jarvis, hjälp till här.
Lägesrapport. Någon skymt av miss Frost, Howard?
Det är helt lugnt.
Men vissa av oss borde omvärdera våra prioriteringar.
Du har helt rätt, dr Wilkes.
Ingen bryr sig om att tänka långsiktigt.
Tusan!
Vad gör jag för fel, Jarvis?
Sir, vi står inför en obegriplig spricka
i universums vävnad.
Använd en järnklubba.
Hur mår du, dr Samberly?
Toppen. Den inlagda sillen är på väg upp igen.
Och röntgenapparaterna?
En strular.
Vänta.
Säkert att hon kommer?
Magkänslan säger att hon kommer.
Och vad säger din magkänsla om mig?
Jag undrar hur snabbt jag måste tömma mitt kontor
när vi är tillbaka i New York.
Vad snackar du om?
Du tänker ange mig för att jag hjälpte Vernon.
Det tänker jag inte.
Jag har jäklats med dig sen du tog det här fallet,
och du tänker låta det vara?
Det skulle jag inte säga.
Jag pistolhotade dig.
Det minns jag.
Det är inte enbart ditt fel.
Vernon Masters såg hur ambitiös du är och utnyttjade det.
Var inte så känslosam. Jag kanske grinar.
Du är en bra man, Jack.
Jag vet det.
Jag har något åt dig.
Hittade den här i Vernons väska.
Arenaklubb-nålen. Jag har sett den förut.
Det är också en nyckel.
Till vad?
Vi får väl ta reda på det.
Du tänkte väl inte skjuta mig, Peggy?
Glöm det. Jag vill inte veta.
Snyggt jobbat, Aloysius.
Var det Samberly?
Samberly, mår du bra?
Samberly?
Ser någon Samberly?
Nej, men jag ser Whitney Frost på väg mot sprickan.
Gör er redo.
Jag visste att det skulle fungera.
Jag kände det på mig.
Siktet är inställt.
Gör det, Howard.
Jarvis.
Nej. Nej!
Whitney Frost, du är anhållen.
Nej! Jag behöver det!
Ge tillbaka det!
Nej!
Kolla. Ditt ansikte är normalt igen.
Du kommer vara hemskt söt i fängelset.
Ta henne till bilen.
Nej, släpp mig!
Släpp mig!
Vad är problemet?
Jag vet inte. Ett relä kanske är trasig.
Vad är det?
Radiostyrningen fungerar inte.
- Kan du fixa det? - Jag försöker.
Sprickan börjar bli ostadig.
Vi måste stänga den innan vi tappar kontrollen.
- Och gammakanonen? - Den laddar fortfarande.
Det finns ett till alternativ.
Det är inte bra.
Vi kan styra den manuellt.
Gör det då.
Veven är på maskinen.
Nertill på höger sida.
Så den som gör det kommer att vara i farozonen när sprickan stängs.
Och kommer sugas in.
Så ligger det till.
- Jag gör det. - Nej.
Jag byggde den,
så jag är ansvarig för den.
Jag kan göra det. Jag kom tillbaka senast.
Jag kanske gör det igen.
Det känns som det är mitt fel...
Det vore inte det första självmordsuppdraget jag återvänt från.
Det är inte rättvist.
Daniel, kom tillbaka.
Fortsätt jobba. Jag stänger ner den.
Om ni löser det kommer jag tillbaka.
Det fungerar!
Finns det inget vi kan göra?
Jag tänker.
Hur länge dröjer det tills gammakanonen är laddad?
Minst 20 minuter till.
Den kan inte avfyras än.
Kan vi detonera den inuti sprickan?
Samberly tog ut sprängmedlet.
Strax tillbaka.
Kolla.
Daniel, håll taget!
Jag har dig, Peg.
Peg, jag vill att du ska veta att jag inte tänker några otrevliga tankar
om dig just nu.
Där kom en.
Går det bra, Peg?
Jag försöker dra in honom.
Peggy, släpp taget!
Nej, Daniel, håll fast!
Han borde inte vara därinne!
Jarvis, vad tusan gör du?
Gammakanonen kan inte skjuta,
men den kan explodera inne i sprickan, eller hur?
Och hur ska det gå till?
Det bygger på att vi förstör din svävarbil,
om det går bra.
Samberly, ta ut kärnan ur gammakanonen.
Ur vägen!
Duger den nu, dr Wilkes?
Jag trodde du var död.
Jag svimmade inte.
Jo, det gjorde jag.
Jag vill bara hjälpa mänskligheten.
Du vill bara hjälpa ditt bankkonto.
Folk trodde att atomklyvning skulle leda till världens undergång.
- Men se på oss nu. - Ja, se på oss.
Vi hittar på allt värre sätt att döda varandra.
Antimateria i rätt händer hade inneburit stora framsteg.
Teknologiskt sett, om vi...
- Gnäller han fortfarande om det? - I all evinnerlighet.
Har du sovit gott?
Ja. Jag skulle kunna sova en vecka till.
Jag är ledsen, doc.
Se till att vara på kontoret
kl. 08.00 på måndag.
Va?
Mr Stark har erbjudit mig ett jobb på hans nya anläggning.
Jag visste inte att han hade en.
Jag äger en massa oanvänd mark i Malibu.
Jag kom på ett nytt projekt när jag var i Peru.
Det kan bli stort.
Grattis.
Jag tänker ta en simtur.
Det är nog bäst att du stannar inomhus.
Badbyxor saktar ner en.
Tack för varningen.
Tillbaka till New York?
Ja. Den här utflykten har tagit längre tid än väntat.
Kanske om vi mötts under andra omständigheter.
Jag har lärt mig
att älta vad som kunde ha blivit
är inget bra sätt att leva.
Jag är glad att jag fått lära känna dig, Jason.
Jag med.
Fast vi fick aldrig vår dejt med middag och dans.
Vi fick en dans.
En halv dans.
Jag antar att det är bättre än inget.
Välkommen hem.
Sån tur att jag inte missade dig.
Miss Carter.
Tänkte du åka utan att ta farväl?
Har du inget hyfs?
Hon är ett hopplöst fall.
Jag ville inte störa.
Jag trodde att du kanske inte ville se mig.
Mrs Jarvis, jag är hemskt ledsen.
Jag är hemma och välbehållen,
med mannen jag älskar,
som är oskadd.
Mr Jarvis är lyckligt lottad.
Det är jag verkligen.
Jag ska bara hjälpa mrs Jarvis komma i ordning
så kan jag skjutsa dig vart du än vill åka.
Det behövs inte.
Jag har redan ringt efter taxi.
Den kommer när som helst.
Jag förstår.
Du borde stanna här med din fru.
- Jag klarar mig. - Så klart. Okej då.
Snälla, låt honom skjutsa dig.
Annars kommer han tjata om det i evigheter.
Okej, jag antar att jag...
- Edwin... - Utmärkt.
Jag tar dina väskor.
Det är borta.
Allt är borta.
Allt jag kämpat så hårt för att uppnå.
Vad ska jag göra?
Vi fixar det.
Nej.
Det går inte.
De tog det ifrån mig, Cal.
Du kommer hitta det, älskling.
Du måste fortsätta leta.
Vi kan göra det ihop.
Som alltid.
Det ordnar sig.
Cal, du är alltid så snäll mot mig.
Jag förtjänar dig inte.
Jag vet.
Som vi alltid gör.
Sir, du får inte ge henne de där.
Varför inte?
Hon klöser sönder ansiktet med dem.
...allt har varit för oss.
För du är viktigast i världen, och jag älskar dig, Cal.
Och jag kommer få tillbaka allt.
Hej.
Där är min vackra tjej.
Jag skjutsar dig gärna till flygplatsen, miss Carter.
Du har gjort mer än nog, mr Jarvis.
Jag har pappersarbete att ta hand om.
Chef Thompson kan skjutsa mig.
Du borde ta med dig vinterkappan.
Enligt väderrapporten ska det bli snöslask
och hagel.
Sommaren väntar runt hörnet.
Om flera månader.
Om du ursäktar...
Du verkar ha trivts i Los Angeles, miss Carter.
Säkert att du måste återvända till New York?
Försöker du övertala mig att stanna i staden du säger dig hata?
De löjliga palmträden.
Hettan, galna bilförare.
Du har en poäng där.
Jag erkänner att jag lärt mig gilla vissa saker.
Har du testat tacos?
Smarrigt.
Jag har mitt liv i New York.
Min rumskamrat, mitt jobb.
Jag har redan bokat flygbiljett.
Så klart.
Det är goda anledningar att åka,
men du kanske bara behöver en bra anledning att stanna.
Det där var det sista.
Isodyne-fallet är officiellt avslutat.
Grattis, chefen. En fjäder i hatten.
Vi orsakade inte världens undergång, det är alltid något.
Jag har en sak att säga om vad som hände vid sprickan.
Du behöver inte tacka mig.
Jag tänkte säga att du klantade dig.
På riktigt.
Ursäkta?
Som din förman...
Du är inte min förman.
Som förman måste jag informera dig
om att ditt beteende var överilat och vårdslöst.
Vårdslöst?
Ja.
Enligt dina egna regler
borde du låtit mig sugas in i sprickan och stängt den.
Och därmed basta.
- Jaså? - Ja.
Du snackar mycket om att offra sitt liv, Carter,
men när det gäller någon annan
är du något av en hycklare.
Har du inget svar på tal?
Bra poäng.
Ska hon ta ut mer semester?
Jag antar att jag flyger tillbaka själv.
Los Angeles?
Inget kan få mig att stanna här.
Det här stället ger mig värmeutslag.
Och man kan inte hitta en god pizza i hela stan.
Jag är på väg!
Okej. De kastar ut mig nu.
Jag måste gå.
Jag kommer, ge mig en sekund!